drb
Nem véletlen, hogy a kézbesítési vélelmet átnevezték annak, ami fogalmilag eddig is az volt: fikciónak.
A vélelem egy valóságnak elfogadott előfeltételezés, azonban mindig van valami alapja. Ezzel szemben a fikció egy tudottan valótlan tényállást valóságosnak elfogadó feltételezés. Nem nehéz megérteni, hogy a kézbesítési vélelem valójában fikció, hiszen (pl. megtagadtá-nál vagy nem keresté-nél) eleve tudott, hogy az iratot a címzett nem láttam, mégis "látottnak" kell elfogadni.
A vélelem megdöntésével azt bizonyítjuk be, hogy a vélelmezett tény - bár valószínű volt, de - nem valós. A fikció kifogásolásával pedig azt bizonyítjuk be, hogy a tudottan valótlat tényállás valósként történő kezelése eleve helytelen volt. (Illetve, nem bizonyítjuk, hanem annak a bizonyítására teszünk kísérletet.)
De nem is ez a lényeg. Ebben a kézbesítési hercehurcában továbbra is megmarad egy vélelmezett dolog: maga a kézbesítési cím. Ugyanis, ha egy jogalany szerződést köt, és ebben a szerződésben megadja a címét is, ellenkező bebizonyításig vélelmezni kell, hogy ezen a címen részére az iratok kézbesíthetők. Ezért, ha egy követelés jogosultja az adós korábbról ismert címére küld felhívást, majd a fizetési meghagyást is ide kézbesítteti, végül ezen a címen indul az adós ellen a végrehajtás is, az mind ezen a vélelmen alapul. Ezt a vélelmet (nem a kézbesítést, hanem a cím vélelmét) maga a végrehajtó szokta megdönteni, amikor sikertelen kézbesítést követően lekérdezi a központi nyilvántartást. Csakhogy ezzel a kézbesítési fikció nem dől meg, és igazából semmi nem dől meg. Legfeljebb akkor, ha a címzett bebizonyítja, hogy mindent megtett annak érdekében, hogy a szerződéses partnerei és a hatóságok ne a vélelmezett, hanem a valós címére küldjék az iratokat (vagyis, hogy a küldő rosszhiszemű volt).
Más a helyzet, amikor a kézbesítés(i kísérlet) olyan címen történik, amihez még csak vélelem sem fűződik, magyarán: a címzett soha nem létező címére került valami kiküldésre. Ebben az esetben a kézbesítési fikció sikerrel kifogásolható, és ez a siker a jogerősítő záradékok törlését vonja maga után. Én eddig egyetlen ilyet láttam, hogy a kövtelés jogosultja bukott is mindent. De nem ez a jellemző, hanem az, amikor az irat címzettje eleve elmulasztotta közölni a lényeges adatainak (ilyen a cím is!) változását a szerződéses partnereivel és a hatóságokkal.